Hvem: Pia Olden (18)
Hva: Kokkelærling fra Bjugn i Trøndelag
Hvorfor: Spiste sin egen, avlivede hest og skapte internasjonale overskrifter.
Hestejentene i klassen min pleide å hyle hvis noen hadde hestepølse på matpakka. Men du lagde middag av din! Hvorfor det?
– Det har nok noe å gjøre med at jeg er oppvokst på gård. Jeg visste at favoritt-kua mi skulle bli biff en dag, og at sauene ble til fårikål. Fokuset var at dyra skulle leve gode, fine liv, og deretter brukes som ressurser. Det er helt naturlig for meg at dyrene gjør nytte for seg når de tar kvelden.
Du la jo ut bilde av hestekjøttet på sosiale medier. Var du forberedt på at folk kom til å bli så sinte?
– Nja, folk reagerer jo nesten uansett hva man legger ut. Men jeg tenkte at et trangsynt samfunn ikke skal få bestemme hva jeg deler. Kokkevennene mine syntes det var stilig. Venninnene mine fra hestemiljøet, derimot. De har nok bestemt seg for at jeg ikke er så kul lenger.
Åh, så de er sinte på deg, de også?
– Ja, noen er det. Jeg hadde en venninne som var veldig uenig med meg i valget. Men så var hun på besøk og fikk servert hestekjøtt. Og da endra hun mening.
Jøss. Men dette har jo blitt en internasjonal nyhet! Hvordan i alle dager skjedde det?
– Jeg aner ikke. Jeg får meldinger fra Australia, Ungarn, USA og det som er. Hele greia eskalerte. Det skal til og med være et innslag om meg på tysk frokost-TV! En venninne har lagret alle artiklene om meg som hun har kommet over. Det er 120 til nå. Helt sprøtt. Det var jo aldri meningen.
Jeg har lest at du får mye hets. Hva skriver de til deg?
– Eh – hehe. «Du kommer til å dø, jeg håper du dør, vi kommer og tar deg». At jeg er mentalt ustabil, at jeg burde fratas retten til å ha dyr, og retten til å få barn.
Saken fortsetter under bildet
![###](https://www.dagsavisen.no/resizer/Kpg_kU8IebP2XsoMNYXmnBrv-dY=/1440x0/filters:format(png):quality(70):focal(129x93:139x103)/cloudfront-eu-central-1.images.arcpublishing.com/mentormedier/V5JCEH323RO63FEKKXMCLJOVGU.png)
Foto: Privat
Herregud. Hvordan takler du alt dette?
– Jeg jobber ute på sjøen med dårlig nett, så jeg får ikke med meg alt. Men vennene mine har fått tilgang på Facebook-profilen min og hjelper meg med å slette, så jeg slipper å se det. Det er visst en fulltidsjobb, det tikker inn hele tida. Jeg har prøvd å lese kommentarfeltet på VG, men jeg orka bare ikke. Det var så mye dritt.
Blir du lei deg, eller preller det av?
– Nei, det går ikke så veldig inn på meg. Jeg er overbevist om at jeg ikke har gjort noe galt, og en overbevisning er ikke noe man tar lett på. Det er verre for familien min. De er hjemme og bekymrer seg nok litt for meg. Tanteungen min googlet meg og kunne lese at jeg var truet på livet. Det er selvsagt litt vanskelig.
Følg Dagsavisen på Facebook og Twitter!
Har du forståelse for at noen blir støtt, da?
– Jo da, jeg har en viss forståelse for det. Skjønner at det ikke er for alle. Men hetsen reagerer jeg på. Jeg tar gjerne en diskusjon, men at man går så langt som til å true meg på livet? Det sliter jeg med å skjønne. Hest er ikke det samme som katt og hund. Det er vanlig å spise i andre land.
OK! Over til de faste spørsmålene våre. Hvilken bok har betydd mest for deg?
– Oi, jeg leser nesten ikke bøker. Men det må ha vært en hestebok, da.
Hva gjør deg lykkelig?
– Familien min, og hesten min, Fossengs Vesle-Mari heter hun.
Hvem var din barndomshelt?
– Åh, det må være pappaen min!
Hva misliker du mest ved deg selv?
– Misliker? Vel, kanskje at jeg er litt useriøs. Jeg er en sånn type som begynner å le i situasjoner man ikke burde le. Noen ganger kunne jeg ønske jeg hadde evnen til å være litt mer alvorlig.
Hva gjør du når du skeier ut?
– Nei, da hiver jeg meg i bilen, plukker opp noen venner, også finner vi på noe tull.
Hva er du villig til å gå i demonstrasjonstog mot?
– Mot, jeg vet ikke. Jeg hadde gått for normalisering av hestekjøtt! He he, nei da. Da hadde jeg vel heller gått for rettighetene til bonden og landbruket.
Er det noe du angrer på?
– Hm. At jeg har vært litt for naiv. For snill mot mennesker som kanskje ikke fortjener det.
Hvem ville du helst stått fast i heisen med?
– Åh, det må bli han der Samuel Rostøl, dyreverner og vegan-forkjemper. Han kunne jeg hatt noen spennende diskusjoner med.
Les også: Hest som «medisin»